Re: Prirodno jezero Watatsu
Koraci su mi postali teški, svaki kao da je nosio težinu celog sveta. Žeđ mi je sušila grlo i misli su mi se vrtložile u bunilu. "Još samo 2500 koraka," ponavljao sam sebi, nadajući se da će mi ta mantra pomoći da nastavim dalje. Sunce je pržilo, a vazduh je bio težak i vreo. "Watatsu je blizu," šaptao sam, "jedini izvor slatke vode na ovom ostrvu."
Brojao sam korake naglas, "hiljadu, hiljadu i sto, hiljadu i dvesta." Svaki korak bio je borba, ali misao na osvežavajuću vodu me je terala napred. "Hiljadu i petsto," ponavljao sam, pokušavajući da ignorišem žeđ koja me je razarala iznutra.
Re: Prirodno jezero Watatsu
Napokon, ugledao sam ga – malo jezero, gotovo poput bunara, skriveno među stenama i drvećem. "Watatsu," izustio sam s olakšanjem. Posrnuo sam do ivice vode i zagnjurio ruke, osećajući hladnu tečnost kako mi klizi niz grlo. Nikada u životu nisam doživeo takvo olakšanje. "Još malo, samo još malo," govorio sam sebi, dok sam nastavljao da pijem, konačno osećajući kako mi snaga polako vraća. Ovo malo jezero, ovaj bunar, bio je pravi dar usred surove zemlje.
Re: Prirodno jezero Watatsu
Dok sam sedeo pored Watatsu jezera, noć je polako padala, a blag vetar je milovao moju kožu. Sveža voda koju sam pio tokom ove večeri vratila mi je snagu i bistrinu misli. Osećao sam mir i spokoj koji dugo nisam osetio. Gledajući odraz mesečine na površini jezera, počeo sam da razmišljam o tome šta bih mogao da napišem.
"Možda bi trebalo da napišem knjigu," pomislio sam, dok su mi misli lutale kroz razne ideje. "Ali o čemu?" Pitanje je bilo stalno prisutno, bez jasnog odgovora. Pogledao sam prema vodi, zamišljajući priče koje bi mogla da ispriča - o putnicima koji su ovde pronalazili osveženje, o avanturama i opasnostima koje su preživeli.
Re: Prirodno jezero Watatsu
Zatvorio sam oči, slušajući tihe zvuke prirode oko sebe. Vetar je šuštao kroz lišće, a voda je blago zapljuskivala obalu. "Možda bih mogao da pišem o miru," razmišljao sam, "o potrazi za unutrašnjim spokojem u svetu punom haosa."
Pomislio sam na ljude koje sam sreo tokom svojih putovanja, na njihove priče i borbe. "Svako ima svoju priču," šapnuo sam sebi. "Možda bi knjiga mogla da bude zbirka tih priča, povezana zajedničkom temom potrage za mirom."
Re: Prirodno jezero Watatsu
Dok sam uzimao i poslednje gutljaje vode inspiracija je polako dolazila, kao talasi na jezeru. "Da, to bi moglo da bude to," rekao sam tiho, dok sam gledao u zvezdano nebo. "Priče o miru, nadi i snazi ljudskog duha." Možda još nisam znao sve detalje, ali znao sam da sam na pravom putu. Vetar je nastavio da duva, a ja sam osećao da je ovo samo početak nečeg velikog. Posle nekoliko sati provedenih na ovom jezeru odlazim nazad u svoje skrovište.
Re: Prirodno jezero Watatsu